Skapade denna artikkel på wikin och la den under Historia tillsammans med Imperium Iorpagnum. Kanske lite fel ände att börja i men tänkte vi kunde rätta till det här!
Golwyndas sötvattenshav och den kultur som växte upp rundt det har vi berört i andra trådar och i många olika sammanhang. Den är kanske ingen företeelse som behöver beskrivas in i minsta detalj men det kan ju vara bra om vissa grundläggande ämnen klargörs eftersom den ofta nämns eller refereras till; språket och dets historia; vad som i dagens Altor är känt om kulturen; lämningar, både materiella och rent tankegods osv. Skal själv försöka gå genom de trådar där jag vet ideer och tankar finns men hjälp gärna till!
4000 fO vann enligt en sägen den vise och tappre hjälten Palofar en kapplöpning mot en stäppantilop och avgjorde därmed en vadslagning mellan gudarna till vattenguden Enkis favör. Med hjälp av en list fick Palofar som belöning ax som bar tredubbelt korn. Han planterade axen runt Golwyndas sötvattenshav och därefter gav åkrarna tredubbel skörd. De stora skördarna medförde en snabb och kraftig befolkningsökning i området och en framstående jordbruks- och handelskultur växte fram.
3500-1500 fO var denna högkultur kallad Golwyndakulturen en av Altors främsta. I området intresserade man sig tidigt för mystik, astrologi och spekulativ filosofi och man grundade magiskolorna symbolism, mentalism och elementärmagi. Golwyndakulturens invånare lärde sig också tidigt att gjuta i koppar och brons, genom att köpa denna kunskap av vättar, som stulit kunskapen av Grynnerbergens dvärgar. De bördiga jordarna och bronsgjutarkonsten gav Golwyndakulturen ett övertag gentemot sina grannar. Man började snart erövra de kringliggande trakterna för att skydda kärnområdet och för att få kontroll över viktiga råvarukällor och handelsvägar. Golwyndakulturen kom att bestå av områderna som idag utgörs av Sombatze, Furgia och Krun.
1500 fO hade Golwyndakulturen splittrats och dets tre delar av gått skilda vägar.
Detta är ungefär allt vi vet om Golwyndakulturen och dets historia. Den uppstår, sprider sig relativt snabbt till sina senare gränser och stannar sedan innom dessa under hela sin tid. Självklart behöver inte gränserna varit helt fasta men det som hindrade golwyndierna att sprida sig ytterligare har förmodligen varit Yndar i sydväst, djungeln i söder, efarier i väst (även ute på havet), stäppen och dets nomadfolk i nordöst samt de något odefinerade "vilda folken" i nordväst.
Jag har alltid ansett Golwyndakulturen vara snarast ett kulturområde med ett antal gemensamma nämnare, men redan från början bestående av flera olika kulturer/hövdingdömen. Golwyndakulturen var inget samanhållet rike utan är historikernas namn på högkulturen som uppstod kring sötvattenshavet.
Håller med Mikael. Troligast är att golwyndakulturen bestod av ett stort antal hövdingdömen och statsstater runt sötvattenshavet. Så småningom utkristalliserades tre huvudsakliga riken. Golwyndiernas gemensamma nämnare torde ha varit att de talade dialekter av samma språk och i övrigt hade många likheter i kultur statsstaterna emellan. Var de sen kom ifrån och liknande frågor kan ju lämnas osagda.
Jordbrukstekniken med avancerad bevattningskost borde ha varit en av de mest centrala nämnarna rundt Golwyndas sötvattenshav.
Vad tros om att koppla Dödsängeln till denna spannmålsodlande kultur?
När befolkningen ökade dramatisk så blev det mycket extraarbete för Enki och hans kollegor och en existens från någonannanstans anlitades för att vara behjälplig. Lien var ett för golwyndier bekant redskap och det föll sig naturligt för Ängeln att ta den som atribut för att sätta sig i tillbörlig respekt.
När sedan Golwyndakulturen spred sig följde Dödsängeln med som ett gemensamt arv och finns kvar i faggorna hos många olika folk på Altor, fortfarande med lien på axeln.
birkebeineren skrev:Jordbrukstekniken med avancerad bevattningskost borde ha varit en av de mest centrala nämnarna rundt Golwyndas sötvattenshav.
Vad tros om att koppla Dödsängeln till denna spannmålsodlande kultur?
När befolkningen ökade dramatisk så blev det mycket extraarbete för Enki och hans kollegor och en existens från någonannanstans anlitades för att vara behjälplig. Lien var ett för golwyndier bekant redskap och det föll sig naturligt för Ängeln att ta den som atribut för att sätta sig i tillbörlig respekt.
När sedan Golwyndakulturen spred sig följde Dödsängeln med som ett gemensamt arv och finns kvar i faggorna hos många olika folk på Altor, fortfarande med lien på axeln.
Denna kult har även överlevt i den Lysande Vägen, där solserafen Kyvakrion, (d. Civariõ) är Dödsbringaren som ofta avbildas som ett skelett med silverlie. Det är Kyvakrion som för den avlidnes själ till Etins närhet där domaren Angarion sedan avgör den avlidnes framtida öde...