Halvlängdsmän
-
- Trakorisk Svavelskeppare
- Inlägg: 14
- Blev medlem: 2010-02-05 12:15
Hlm, äventyr, hemvärnet
Jag har svårt att bortse helt från england och LOTR när det gäller halvlängdsmän men man måste tänka på att alla inte är som Frodo o <merry som kommer från överklassen.
Halvlängdsmän för mig:
Nationalsport= Kricket. Långsamt, tepauser, ritualer mm.
Mkt bra på att kasta sten osv enl Tolkien. Kan kasta STYx3 rutor med skada som en slunga.
Irlänsk musik med flöjt och fiol för männen och sång och harpa hos kvinnorna.
Brittiska måttsystemet, krångligt för alla andra.
Klassamhälle som alla accepterar som naturligt. Alla har koll på släkten osv.
Småborgerligt tänkande, avundsjuka och skvaller dock mest kring varandras trädgårdar osv. Hober har många små men inga stora sorger/problem.
De lägre klasserna spelar även rugby i Celtic-randiga tröjor. Dock mest en undanflykt för att dricka öl, träffa folk från grannbyarna och bada badtunna efter matchen.
Dart är mkt populärt på puben.
Tobak!
Fruktodlingar, musterier. Cider!
Pomologer (äppelkännare).
Semlor!
Ört- och drogkunskap.
Te och scones m björnbärssylt klockan åtta.
Kol/torveldning.
Kolgruvor.
Puben. Dvärgiskt öl.
Minutiöst skötta trädgårdar.
Trädgårdstävlingar, största pumpan i östra Flyke!
Idén om diverse svin ovan är fantastisk!
Många tycker det är problem att motivera varför hober lämnar sin hemvist för äventyret.
Har en ide här:
När en ung man busat runt lite som ung kommer snart snabbt önskan om att skaffa fru, hus, trädgård och småttingar för att kunna slå sig tillro i länsstolen framför kolbrasan och lägga på sig några extra trivselkilo.
Men för detta krävs ett rejält startkapital. En helst dvärgabyggd eldstad skall skaffas, rejäla köksgeråd, en jordplätt, representabelt porslin, rejält linneskåp. Till detta kommer utgifter för brölopp (tänk er två enorma släkter med "hobisk" aptit). Även sotare, brevbärare skall kopplas in och adressen skrivas in i skattelängden. Och ringen, herregud, ringen även den helst dvärgasmidd.
Därför tar många hober tjänst utanför hembygden en tid. Ofta söker man sig till mänskliga adelsmän som butlers, kockar, trädgårdsmästare, örthandlare, kryddhandlare eller spelemän. En del åker på en handelsresa tex köper upp ett parti tobak som de byter med dvärgarna mot dvärgiskt öl som de sedan levererar till pubarna i hemtrakten. Förtjänsten brukar vara god då tobaksodlarna slipper omaket med att själv fara ut på vägarna med dyrbar last eller ännu värre överlåta handeln åt ngn oärlig långskånk. I städer ses de som kvalitetsgaranter på finare tehus, cigarklubbar, resturanger etc. Blir man dåligt behandlad stjäl man en silverskål som hämnd, smyger ut tyst en natt, säljer den och återvänder hem.
Det genuina intresset för njutning i det lilla gör dem idealiska som tjänstefolk hos adeln som dessutom ofta ser det som status att ha en halvlängdsman som somlier.
Företeelsen kallas för "strapatsen" eller rätt och slätt "lumpen" och kan leda till möten med andra RP och äventyrargrupper.
Dessutom är strapatsen en delförklaring till att släktet oftast får vara ifred av andra. Den utvecklade empatin samt allt som avhandlas vid långa måltider med riklig vinåtgång gör att de ofta har hållhakar på sina herrar och har ibland tom tussat ihop lokala adelsmän mot varandra för att undvika ett angrepp mot hembygden.
Slutligen kan naturligtvis andra personliga mål leda ut på landsvägarna. Det kan röra sig om att köpa en stickling av en ny sorts rosor eller rhorodendron för att bräcka grannen tex. Rykten om en ny alvisk äppelsort kan också få det att klia i fingrarna. Jarlen kanske skickar ut RP på jakt efter saffran eller varför inte ngn delikatess till en stor fest som tex spetsen av en drakormssvans till Jarlens dotters bröllop.
En tredje och kanske viktigaste funktionen i strapatsen är att få sina fördomar om människorna bekräftade så att man tryggt kan leva i självtillräcklighet utan att känna att man går miste om ngt.
Känns det inte som om hlm bör ha ett hemvärn?
Tror det finns ngn slags landsvakt beskriven i LOTR.
Komma bort från de hungriga ungarna och den tjatande frun ett tag för att gräva tunnlar, bygga värn, gillra fällor, öva stenkastning osv.
Många jordkulor har lönngångar till ngt bergrum. Gångarna kan sedan raseras eller gallerdörrar låsas från insidan. Bergrummet har digert matförråd och en egen utgång. Dels till flyktväg, dels till strategiskt riktig plats tex en skogsbeklädd höjd varifrån bakhåll kan planeras.
Tänker mig även att hlms brunnar kan förgiftas med ngn bitter ört som hlm själva har motgift mot eller deras vältränade lever kan oskadliggöra.
Kanske kan hlm framkalla regn om det kniper med ngn regndans etc så att fiendens tunga infanteri/kavalleri kör fast i lerar (lite som tyskarna i WW II i de ryska höstregnen).
Alla broar och liknande byggs så att man genom att lossa en bult eller två så att de knappast håller för en ryttare eller en rustad människosoldat.
Kanske har de inte så stor nytta av regelrätta vägar utan bor mitt ute bland majsfält osv. Då är bakhålls och flyktmöjligheterna mkt bra.
Såg på teve ett stamfolk i afrika där deras gröda växte flera meter hög och dolde deras byar fullkomligt vissa tider på året.
Halvlängdsmän för mig:
Nationalsport= Kricket. Långsamt, tepauser, ritualer mm.
Mkt bra på att kasta sten osv enl Tolkien. Kan kasta STYx3 rutor med skada som en slunga.
Irlänsk musik med flöjt och fiol för männen och sång och harpa hos kvinnorna.
Brittiska måttsystemet, krångligt för alla andra.
Klassamhälle som alla accepterar som naturligt. Alla har koll på släkten osv.
Småborgerligt tänkande, avundsjuka och skvaller dock mest kring varandras trädgårdar osv. Hober har många små men inga stora sorger/problem.
De lägre klasserna spelar även rugby i Celtic-randiga tröjor. Dock mest en undanflykt för att dricka öl, träffa folk från grannbyarna och bada badtunna efter matchen.
Dart är mkt populärt på puben.
Tobak!
Fruktodlingar, musterier. Cider!
Pomologer (äppelkännare).
Semlor!
Ört- och drogkunskap.
Te och scones m björnbärssylt klockan åtta.
Kol/torveldning.
Kolgruvor.
Puben. Dvärgiskt öl.
Minutiöst skötta trädgårdar.
Trädgårdstävlingar, största pumpan i östra Flyke!
Idén om diverse svin ovan är fantastisk!
Många tycker det är problem att motivera varför hober lämnar sin hemvist för äventyret.
Har en ide här:
När en ung man busat runt lite som ung kommer snart snabbt önskan om att skaffa fru, hus, trädgård och småttingar för att kunna slå sig tillro i länsstolen framför kolbrasan och lägga på sig några extra trivselkilo.
Men för detta krävs ett rejält startkapital. En helst dvärgabyggd eldstad skall skaffas, rejäla köksgeråd, en jordplätt, representabelt porslin, rejält linneskåp. Till detta kommer utgifter för brölopp (tänk er två enorma släkter med "hobisk" aptit). Även sotare, brevbärare skall kopplas in och adressen skrivas in i skattelängden. Och ringen, herregud, ringen även den helst dvärgasmidd.
Därför tar många hober tjänst utanför hembygden en tid. Ofta söker man sig till mänskliga adelsmän som butlers, kockar, trädgårdsmästare, örthandlare, kryddhandlare eller spelemän. En del åker på en handelsresa tex köper upp ett parti tobak som de byter med dvärgarna mot dvärgiskt öl som de sedan levererar till pubarna i hemtrakten. Förtjänsten brukar vara god då tobaksodlarna slipper omaket med att själv fara ut på vägarna med dyrbar last eller ännu värre överlåta handeln åt ngn oärlig långskånk. I städer ses de som kvalitetsgaranter på finare tehus, cigarklubbar, resturanger etc. Blir man dåligt behandlad stjäl man en silverskål som hämnd, smyger ut tyst en natt, säljer den och återvänder hem.
Det genuina intresset för njutning i det lilla gör dem idealiska som tjänstefolk hos adeln som dessutom ofta ser det som status att ha en halvlängdsman som somlier.
Företeelsen kallas för "strapatsen" eller rätt och slätt "lumpen" och kan leda till möten med andra RP och äventyrargrupper.
Dessutom är strapatsen en delförklaring till att släktet oftast får vara ifred av andra. Den utvecklade empatin samt allt som avhandlas vid långa måltider med riklig vinåtgång gör att de ofta har hållhakar på sina herrar och har ibland tom tussat ihop lokala adelsmän mot varandra för att undvika ett angrepp mot hembygden.
Slutligen kan naturligtvis andra personliga mål leda ut på landsvägarna. Det kan röra sig om att köpa en stickling av en ny sorts rosor eller rhorodendron för att bräcka grannen tex. Rykten om en ny alvisk äppelsort kan också få det att klia i fingrarna. Jarlen kanske skickar ut RP på jakt efter saffran eller varför inte ngn delikatess till en stor fest som tex spetsen av en drakormssvans till Jarlens dotters bröllop.
En tredje och kanske viktigaste funktionen i strapatsen är att få sina fördomar om människorna bekräftade så att man tryggt kan leva i självtillräcklighet utan att känna att man går miste om ngt.
Känns det inte som om hlm bör ha ett hemvärn?
Tror det finns ngn slags landsvakt beskriven i LOTR.
Komma bort från de hungriga ungarna och den tjatande frun ett tag för att gräva tunnlar, bygga värn, gillra fällor, öva stenkastning osv.
Många jordkulor har lönngångar till ngt bergrum. Gångarna kan sedan raseras eller gallerdörrar låsas från insidan. Bergrummet har digert matförråd och en egen utgång. Dels till flyktväg, dels till strategiskt riktig plats tex en skogsbeklädd höjd varifrån bakhåll kan planeras.
Tänker mig även att hlms brunnar kan förgiftas med ngn bitter ört som hlm själva har motgift mot eller deras vältränade lever kan oskadliggöra.
Kanske kan hlm framkalla regn om det kniper med ngn regndans etc så att fiendens tunga infanteri/kavalleri kör fast i lerar (lite som tyskarna i WW II i de ryska höstregnen).
Alla broar och liknande byggs så att man genom att lossa en bult eller två så att de knappast håller för en ryttare eller en rustad människosoldat.
Kanske har de inte så stor nytta av regelrätta vägar utan bor mitt ute bland majsfält osv. Då är bakhålls och flyktmöjligheterna mkt bra.
Såg på teve ett stamfolk i afrika där deras gröda växte flera meter hög och dolde deras byar fullkomligt vissa tider på året.
Ignatius Loyoda. 2e´ Häxmästarjägare i den Heliga Dalkiska Kyrkans Illuminati
-
- Trakorisk Svavelskeppare
- Inlägg: 14
- Blev medlem: 2010-02-05 12:15
Tycker nog att raserna skall ha gemensamma kulturella grunddrag oavsett boplats. Annars är de ju bara fysiskt annorlunda människorna. Självklart med lokala varianter.Mikael skrev:Nu är det ju så att trots allas vår fascination vid LOTR är HLM inte hober, bara lite. Din beskrivning av HLM Ignatius stämmer väl överens med hur jag föreställer mig dem i KArdien eller Zorakin. I övrigt ser jag ingen anledning till att hlm är mer enhetliga i kultur än människorna.
En HLM i Krun kan mycket väl ha fez, röka vattenpipa och älska kolgrillade kebebspett men tobak och mat och fredligt sinne bör vara gemensamt.
Några jodlande mullah-dyrkande HLM-jihadister med kroksablar vill jag inte veta av!
Ignatius Loyoda. 2e´ Häxmästarjägare i den Heliga Dalkiska Kyrkans Illuminati
-
- Admin
- Inlägg: 9056
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Håller med, det är lökens kärna. Vi får inte heller glömma deras fantastiska förmåga att bedömma folks intentioner.birkebeineren skrev:Om vi försöker definiera halvingarnas gemensamma kulturella grunddrag oavsett boplats:
Känns nära, eller?Det genuina intresset för njutning i det lilla ...
Annat särdrag är väl annars deras jordkulebon...som väl kan kopplas till deras storlek.
Även deras pacifistiska inställning kanske, eller snarare deras ointresse för erövringar eller nja det stämmer inte heller...Deras DNA kanske skapar vissa lugnande hormoner (höga halter av endorfiner?) vilket sänker deras ambitionsnivå när vissa grundläggande behov av njutning tillfredställts. De saknar efter en njutningsbar berusning önskan att äga mer päronsprit än går att kräkas upp efter en fylla..typ.
(För att vända på Ignatius "Annars är de ju bara fysiskt annorlunda människorna." Förutom DNA vad är det gemensamma för människor då som skiljer dem från andra arter/raser? Girihgehten i kombination med sjöfart...det tycks de vara ensamma om. Nä, möjligen talar vi om DNA och nivåer på testosteron, vilket påverkar samarbetsförmågan och ambitionsnivå vilket leder till människors utbredningsframgångar jämfört med tex svartfolken eller HLM. eller? svåra saker vi kanske inte bör gräva för djupt i?)
-
- Admin
- Inlägg: 9056
- Blev medlem: 2007-02-27 07:25
Känns lite svårt att försöka beskriva människan på Altor med en mening men något i stil med "mycket anpassningsbar men även lättpåverklig för yttre* krafter"?
Hur som helst, rörande halvingarna så kan vi antingen enas om något grundläggande som skall gälla för detta vårat EA eller så låter vi det förbli sådär halvt underförstått tolkiensk men ändå inte helt ut så som det nu är (och väl ofrånvikeligen alltid kommer att vara i någon grad, på gott och ont). Det ena utesluter självklart inte det andra men, tja ...
Tycker ni?
*Yttre krafter skulle även i vissa hänseenden kunna betyda inre krafter då Altors gudar och annat multiversiskt är existerande företeelser och således rimligtvis kapapla att verka från båda hållen.
Hur som helst, rörande halvingarna så kan vi antingen enas om något grundläggande som skall gälla för detta vårat EA eller så låter vi det förbli sådär halvt underförstått tolkiensk men ändå inte helt ut så som det nu är (och väl ofrånvikeligen alltid kommer att vara i någon grad, på gott och ont). Det ena utesluter självklart inte det andra men, tja ...
Tycker ni?
*Yttre krafter skulle även i vissa hänseenden kunna betyda inre krafter då Altors gudar och annat multiversiskt är existerande företeelser och således rimligtvis kapapla att verka från båda hållen.
Skulle det kunna antas att en stor del av Halvlängsmännen inte har egna riken utan bor som små enklaver/byar eller samhällen i olika andra riken? Eftersom de inte kan få barn med människor etc så är det inte svårt att bibehålla egna grupperingar och existera inom andra raser som en sub-grupp?
De har sina grundattribut, som nämnts tidigare, viss kärlek till lugn och ro - med god mat och en anknytning till jorden och åkermark.
Halvlängsmännens samhällen är ganska stabila, och de som handlar och verkar med Halvlängsmän får lite extra rykte som pålitliga. Eftersom ingen har ett längre samarbete med de små filurerna utan att vara pålitlig och välvillig? (ras förmåga)
Min egentliga poäng kommer till Halvlängsmäns status och plats inom dessa (huvudsakligen) människor riken och stater.
- De är oftast en smula diskriminerade, det är svårt att tas på allvar när man är så liten.
- Armeer anställer sällan Halvlängsmän annat som ex spanare eller för småskaligt gerillakrig - säg ex säkra delar av förrådsrutterna från en fientlig stats sabotörer.
- Halvlängsmän torde vara mycket värdefulla inom statlig administration och vissa former av underrättelsetjänst med tanke på deras ras förmåga. Att ha med några halvlängsmän vid en vägspärr torde utesluta att spioner och mördare slinker igenom.
Jag ser på deras ras förmåga som något intressant, antagligen ser människor på denna lite som en förhöjd vaksamhet. [i]"På samma sätt som en Kanin alltid har ett öga på himlen så har Halvlängsmannen alltid en god känsla för att upptäcka de våldsamma och ondsinta individer så att de kunnat i tid fly eller fäkta."[/i]
Dock, inspirerad av en av de rollpersoner som finns i min spelargrupp för närvarande så skulle [b]jag vilja föreslå en löst sammanbunden organisation bland Halvlängsmännen runt Kopparhavet som arbetar för 'normalstoras' rättigheter i samhället[/b]. Naturligtvis används inte de orden eller koncepten. Men det är olika små samhällen och olika individer av visst inflytande som via brev korrespondans och vissa möten i mindre grupper diskutterar hur de kan hjälpa de olyckliga som lever bland människor där de blir utnyttjade och dåligt behandlade.
De har sina grundattribut, som nämnts tidigare, viss kärlek till lugn och ro - med god mat och en anknytning till jorden och åkermark.
Halvlängsmännens samhällen är ganska stabila, och de som handlar och verkar med Halvlängsmän får lite extra rykte som pålitliga. Eftersom ingen har ett längre samarbete med de små filurerna utan att vara pålitlig och välvillig? (ras förmåga)
Min egentliga poäng kommer till Halvlängsmäns status och plats inom dessa (huvudsakligen) människor riken och stater.
- De är oftast en smula diskriminerade, det är svårt att tas på allvar när man är så liten.
- Armeer anställer sällan Halvlängsmän annat som ex spanare eller för småskaligt gerillakrig - säg ex säkra delar av förrådsrutterna från en fientlig stats sabotörer.
- Halvlängsmän torde vara mycket värdefulla inom statlig administration och vissa former av underrättelsetjänst med tanke på deras ras förmåga. Att ha med några halvlängsmän vid en vägspärr torde utesluta att spioner och mördare slinker igenom.
Jag ser på deras ras förmåga som något intressant, antagligen ser människor på denna lite som en förhöjd vaksamhet. [i]"På samma sätt som en Kanin alltid har ett öga på himlen så har Halvlängsmannen alltid en god känsla för att upptäcka de våldsamma och ondsinta individer så att de kunnat i tid fly eller fäkta."[/i]
Dock, inspirerad av en av de rollpersoner som finns i min spelargrupp för närvarande så skulle [b]jag vilja föreslå en löst sammanbunden organisation bland Halvlängsmännen runt Kopparhavet som arbetar för 'normalstoras' rättigheter i samhället[/b]. Naturligtvis används inte de orden eller koncepten. Men det är olika små samhällen och olika individer av visst inflytande som via brev korrespondans och vissa möten i mindre grupper diskutterar hur de kan hjälpa de olyckliga som lever bland människor där de blir utnyttjade och dåligt behandlade.
- skaraborgarn
- Nidländsk Domare
- Inlägg: 2262
- Blev medlem: 2019-05-25 10:34
- Ort: Skaraborg
Re: Halvlängdsmän
Halvlängdsmän som lever i områden med i princip bara andra halvlängdsmän borde väl rimligen vara med bekväma små kälkborgare än de som lever i områden med andra folkslag?
I en stad eller provins där det finns både det ena och det andra borde man väl vara mer öppen för nymodigheter om inte för sin egen skull.
Halvlängdsmän i krig kanske inte firar stora segrar på slagfält. Men i en borg eller fästning borde de väl kunna vara lika bra som människor? Storma en fästning med dessa småttingar är däremot ingen bra idé...
Man kan kanske använda dem som bågskyttar eller slungkastare om de bara kan få en strategisk placering på höjder och kullar. Då kan de skjuta över de gena trupperna när de anfaller eller tvingas dra sig tillbaka.
I värsta fall får de sättas in som reserv men de kan också göra nytta som sjukvårdare i begränsad omfattning samt smala ihop pilar och andra vapen.
I en stad eller provins där det finns både det ena och det andra borde man väl vara mer öppen för nymodigheter om inte för sin egen skull.
Halvlängdsmän i krig kanske inte firar stora segrar på slagfält. Men i en borg eller fästning borde de väl kunna vara lika bra som människor? Storma en fästning med dessa småttingar är däremot ingen bra idé...
Man kan kanske använda dem som bågskyttar eller slungkastare om de bara kan få en strategisk placering på höjder och kullar. Då kan de skjuta över de gena trupperna när de anfaller eller tvingas dra sig tillbaka.
I värsta fall får de sättas in som reserv men de kan också göra nytta som sjukvårdare i begränsad omfattning samt smala ihop pilar och andra vapen.
- Grisodlar'n
- Kardisk Bontisâl
- Inlägg: 1460
- Blev medlem: 2007-11-09 01:15
- Ort: Västerås
Re: Halvlängdsmän
Hålgångars folk kan ju också vara skickliga minörer som gräver sig under förskansningar, underminerar torn och liknande.
- skaraborgarn
- Nidländsk Domare
- Inlägg: 2262
- Blev medlem: 2019-05-25 10:34
- Ort: Skaraborg
Re: Halvlängdsmän
Halvlängdsmän sköta vår logistik.
De vara mycket bra. De bära tunga saker, de vara tåliga om de vlll. De hamna i grytan när maten tryter.
Gnichbräck, orchisk stridshövding
De vara mycket bra. De bära tunga saker, de vara tåliga om de vlll. De hamna i grytan när maten tryter.
Gnichbräck, orchisk stridshövding
Re: Halvlängdsmän
Nu när jag ska spela en erebosisk halvlängdsmannasprätt känns det lite dags att diskutera detta korta släkte igen - så jag väver min nekromanti-besvärjelse och animerar denna döda tråd!
Är nyfiken på vilka olika halvlängdsmannakulturer det finns runtom i Ereb. Skulle gissa att det är många fler än de tre dvärgkulturer vi beskrivit. Ska läsa igenom hela denna tråden så får vi kanske spinna vidare?
Är nyfiken på vilka olika halvlängdsmannakulturer det finns runtom i Ereb. Skulle gissa att det är många fler än de tre dvärgkulturer vi beskrivit. Ska läsa igenom hela denna tråden så får vi kanske spinna vidare?
- skaraborgarn
- Nidländsk Domare
- Inlägg: 2262
- Blev medlem: 2019-05-25 10:34
- Ort: Skaraborg
Re: Halvlängdsmän
Trodde rent allmänt att halvisarnas samhällen påverkas starkt av det samhälle som omger dem?
äter deras grannar äpplen då äter de äpplen. *ter grannarna päron äter de päron.
äter deras grannar äpplen då äter de äpplen. *ter grannarna päron äter de päron.
Re: Halvlängdsmän
Så halvlängdsmän är BARA små människor? Är inte det... Lite tråkigt?
Re: Halvlängdsmän
Jag tänker mig att, visst, halvlängdsmän är mer assimilerade i mänsklig kringliggande kultur än dvärgar eller alver - generellt talat. Men det finns ju också större samhällen (och till och med åtminstone en stadsstat) som länge varit homogena, och där de bevarat sin kultur i århundraden. Vilka är dessa kulturer? Var finns de? Vilka är de största halvlängdsmanna-samhällena? Vad har de för särdrag?
Re: Halvlängdsmän
Vi vet att halvlängdsmän är bofasta och bekväma av sig. Trots detta har de spritt sig till nässtan alla Erebs civiliserade platser, så länge det bjuds bördig jord och gynnsamt klimat. När de väljer själva verkar de föredra byar och små städer framför tätbyggda samhällen.
Hur går det till när ett nytt halvlängdsmanna-samhälle uppstår? Tar sig en grupp individer till en ny plats för att anlägga en ny by? Utgörs i så fall en sådan utbrytargrupp av unga individer eller av alla i en speciell släktgren? Och vet en sådan grupp redan vart man är på väg eller ger man sig ut planlöst i hopp om att förr eller senare springa på en bra plats att slå sig ner?
Också, om man lever i små samhällen, vad har man för mekanismer för att se till att få nytt blod? Skickas giftasmogna individer till omkringliggande halvlängdsmanna-samhällen för giftermål? Hur vet man var det finns en stilig påg eller söt tös i rätt ålder för ett sådant projekt?
Finns det kanske specialiserade halvlängdsmanna-barder/-sångare/-underhållare vars uppgift är att föra nyheter och historier från ett samhälle till nästa?
Hur går det till när ett nytt halvlängdsmanna-samhälle uppstår? Tar sig en grupp individer till en ny plats för att anlägga en ny by? Utgörs i så fall en sådan utbrytargrupp av unga individer eller av alla i en speciell släktgren? Och vet en sådan grupp redan vart man är på väg eller ger man sig ut planlöst i hopp om att förr eller senare springa på en bra plats att slå sig ner?
Också, om man lever i små samhällen, vad har man för mekanismer för att se till att få nytt blod? Skickas giftasmogna individer till omkringliggande halvlängdsmanna-samhällen för giftermål? Hur vet man var det finns en stilig påg eller söt tös i rätt ålder för ett sådant projekt?
![Idea :idea:](./images/smilies/icon_idea.gif)
"Adevald Bingi i Lilla Ekeborg letar efter en redlig man åt sin dotter, Dimi. Hon är söt och kan redan laga gräddsås som aldrig skär sig, så hemgiften förväntas bli hög."
"Så framt han vill älska vår nåd och vår vrede fly."